Resync: Xenzai[NEF]
Tidligere på Grey's Anatomy:
-Ble du skutt? -Cristina?
-Du kaster meg ut. -Har ikke noe valg.
Hvorfor kofferten?
Ja. Svaret mitt er ja.
Han fridde for en time siden. Trodde jeg var en kirurg, men det er jeg ikke.
Jeg sluttet å undervise da du mest trengte en lærer.
Ekteskapet vårt er over.
Det er dette som lar deg vurdere alternativer.
I gamle dager kalte de det stevnemøte.
-Trekker du deg? -Nei.
-Du? -Jeg tror ikke det.
Kirurger drømmer ofte om ville og usannsynlige operasjoner.
Noen kollapser i en restaurant, vi kutter dem med en smørkniv
og bytter ut en klaff med en uthult gulrotbit.
Men innimellom har man andre typer drømmer.
-God morgen. -God morgen.
-Det er en god morgen.
-Hei. -Hei.
-Fikk du sovet noe i natt? -Nei.
-Vil du sove litt nå? -Ikke egentlig.
De fleste drømmer forsvinner når vi våkner, blir skjøvet vekk,
men noen ganger, hvis vi prøver hardt nok,
kan vi leve drømmen.
Faen! Så dumt!
Jeg hadde en kjempefin drøm, og du ødela den.
Beklager. Det er så mange esker. Mange esker.
Callie sa hun skulle flytte over alle tingene sine, og... nå er de her.
Det er helt greit, George.
Det er greit for meg også. Helt greit.
-Spark henne ut. -Hva?
Jeg kan ikke sparke henne ut. Du sa hun kunne flytte inn.
Jeg sa hun kunne bo her noen dager. Hun har vært her i over ei uke.
Det er masse esker, hun bruker computeren min og er her hele tida.
Kan du sparke henne ut? Spark henne ut.
Dere bør nok vente litt. Det er ikke mer varmt vann.
Gjør det. Hvorfor hater du meg? Gjør det.
Hei, kan jeg få sitte på med dere til sykehuset?
Skal du til sykehuset?
Ja, jeg skal inn og snakke med sjefen. Om å komme tilbake.
Bare si fra når dere drar.
Det er flott. Izzie kommer tilbake. Det er... flott, ikke sant?
-Det er håndkleet mitt. -Beklager.
-Han er furten om morgenen. -Ja. Han er... Ja.
Ja.
Jeg trenger jo ikke dra i dag.
-Jeg kan gjøre om flybilletten. -Nei, det kan du ikke.
For jeg er edru nå, og jeg har arbeid å gjøre,
fly å rekke og liv å leve.
Takk. Virkelig, Mark, for all sexen.
Jeg føler... Jeg føler meg mye bedre nå.
Og jeg, vel, jeg må dra nå. Og det må du også.
Vil du jeg skal bestille en drosje til flyplassen?
Prøv med den dårlige handa di. Er det ikke det baller er til for?
For å gjøre dårlige hender bedre?
Funker.
Det er kaffe på gulvet.
Greit. Jeg tørker opp.
Ja, ja. La det være. Det går greit.
Jeg tenkte at siden deres skift slutter etter mitt, og jeg ikke
har lyst til å vente, kunne jeg kanskje få en husnøkkel.
Nei. Jeg liker å dra sammen. Du trenger ingen nøkkel.
-Izzie? -Ser dere der.
Alt kommer til å gå bra. Bailey er på din side.
Og sjefen er...
Han kommer til å se sint ut, men er også på din side.
Alle vil ha deg tilbake.
Jeg vet det. Jeg vet det. Gå i forveien. Det går bra.
Jeg vil bare øve på det jeg skal si.
Ok.
Jeg ba deg ikke om å overbevise henne.
-Men jeg gjorde det. Overbeviste henne. -Vi har en rekke disiplinære
og rehabiliterende prosesser som Stevens må gå gjennom før...
-Du kan forklare dem. -Jeg gikk ikke med på det.
Hun gjorde ikke noe kriminelt. Hun er turnuslege. Min turnuslege.
Vil du gi noen skylden, så gi meg skylden.
Hør her, hun kommer inn i dag, og du må snakke med henne.
Og du skal huske på alle de andre kirurgene
som noen gang har gjort den minste feilvurdering
som førte til at noen døde eller at noen mistet en arm.
Og enda viktigere, du må huske på alle feilene
du gjorde selv, da du var ung og dum, og du skal være
-tålmodig og medfølende. -Er det det jeg skal?
Ja!
-Fordi jeg er sjefen. -Jeg er...
Jeg mente ikke å fornærme, sir. Jeg beklager.
Er dette svært viktig for deg personlig?
Svært personlig, sir. Ja.
Det er ikke like gøy å være sjef som før.
Nei, sir.
Ha deg ut.
Jeg står på knærne i kaffesøl, og han ligger på sofaen
og leker med seg selv. Og ikke på en god måte.
Han kommer seg etter operasjonen.
Du har lest om rehabilitering og depresjon etter operasjoner.
Han er ingen pasient. Han er Preston Burke.
Han bare utnytter situasjonen.
Han får meg til å hente maten og avisen og tøflene som en hund.
-Hei. -Hei.
-Jeg drømte om deg i natt. -Gjorde du?
Hentet jeg kaffe til deg?
Du hentet definitivt ikke kaffe. Men kaffe er godt.
Jeg har hørt at dating starter med en uformell invitasjon over kaffe.
Gjør det?
Har du lyst til å gå ut på middag med meg i kveld? Hvordan var det?
Var det uformelt? Det var vel bra?
-Så vi dater. -Vi dater. Henter deg klokka åtte.
-Hei! -Jeg var i nabolaget.
Jeg var egentlig ikke det, men syntes du var verdt omveien.
-Jeg drømte om deg i natt. -Var det en god drøm?
-Det var det. -Og hva gjorde jeg?
-Ja, Mer, hva gjorde han? -Hva er det?
Kaffekake. Beste på disse kanter.
Tenkte jeg skulle varme deg opp litt, slik at du blir nødt til å si ja
-når jeg ber deg med ut på middag. -Middag? I kveld? Hva synes du?
-Er du ledig i kveld, Meredith? -Jeg er faktisk ikke ledig.
-Lunsj? Jeg kunne komme hit. -Spise sykehusmat frivillig?
-Jeg elsker dårlig mat. -Klokka ett?
-Da kommer jeg. -Ok.
Drømte du om begge to?
Trekant?
Kult. Du blir bedre akkurat i det jeg tror du er kjedelig.
Jeg dater. Og da hører det med litt snacks.
-Hei, Iz. -Hei. Skal inn til sjefen.
Flott. Tilbake på banen, med i kampen.
-Er forsinket. Ser deg senere? -Ja. Senere.
Izzie er tilbake. Det er bra. Kaffekake.
-Jeg dater. -Ta den, så mister du hånda.
Morn, folkens. Grey, vi rydder unna.
Du må skrive ut pasienter. Yang, du er med dr Shepherd.
Karev, som vanlig er du med dr Montgomery-Shepherd i gynekologisk.
O'Malley, dr Torres har bedt om deg i ortopedisk.
-Smilte hun? -Izzie er tilbake.
"Dr Torres har bedt om deg"?
Dr Beets til operasjonsstuen. Dr Beets til operasjonsstuen.
Bare si det til henne, George.
Si at du ikke er klar for å flytte sammen ennå.
Og prøv å date. Dating er gøy.
-Karev. Klar? -Er ikke dette kjedelig for deg?
Nei. Elsker det, faktisk.
Hallo? Hallo?
Går det bra? Nei... Ja.
Nei, det kan jeg ikke. Jeg må... om fem minutter.
-Gå og gjør noe på akutten. -Personlig problem?
Gå.
Fjerde sykehusbesøk på tre måneder.
Jeg er dr Karev. Og du er...
Megan Clover, og det er ikke så ille som det ser ut.
Hun falt i parken, og det blødde veldig og så dypt ut.
Vi vet hvordan det ser ut.
Bare så du vet det, så vet vi hvordan dette ser ut, men det er ikke sånn.
Hun bare... leker litt voldsomt, ikke sant?
Er dette journalen hennes? Den er fra lenge før vi fikk henne.
-Før dere fikk henne? -Vi er fosterforeldrene hennes.
Hun er en flott unge, men hun leker veldig...
Hun leker litt voldsomt.
Greit. Dere kan gå til resepsjonen og få dem
til å kopiere journalen for dere så skal jeg se på beinet til Megan.
Ok. Kommer snart tilbake, lille venn. Går det greit?
-Ja. -Ok.
Du har noen stygge blåmerker, ikke sant?
-Slo du armen din også? -Det var ingenting. Falt av sykkelen.
Er det stifter? Hva i helvete?
-Gjorde de dette mot deg? -Nei! Nei!
-Hvem gjorde dette mot deg? -Jeg.
Jeg ville ikke til legen igjen så jeg bare stiftet meg. Helt greit.
Stiftet du armen din selv?
Sy beinet mitt, vær så snill, så vi kan dra hjem.
Du skal ingen steder med dem. De får ikke legge hånd på deg igjen.
De gjorde ingenting. De er de beste foreldrene jeg har hatt.
-Megan. -De skader meg ikke.
Jeg kan ikke skades. Tror du meg ikke? Boks meg i magen. Nå.
Stiftene sitter dypt. Jeg gir deg en sprøyte mot smerten.
-Jeg trenger ingen sprøyte. -Tro meg, du vil ha sprøyte.
Det er hovent så det kommer til å gjøre vondt...
Sånn. Kan jeg gå nå?
Gjorde det ikke vondt?
Jeg har superkrefter, ok?
Mr Tresselt skal ha en corpus callosotomi.
-Hvordan vil det se ut? -Kutter noen av forbindelsene
mellom høyre og venstre hjernehalvdel
for å forhindre at anfallene går fra én halvdel
-til den andre. -Riktig.
Pappa lar dem kutte hjernen sin i to.
Fordi pappa er dum. Ja, det er han.
De kutter ikke hjernen min i to, Leanne.
Kutt! Rett over midten.
Taylor bør fungere omtrent som han gjør i dag.
-Virkelig? -Jeg har fem anfall hver dag.
-Jeg vet det. -Du lar meg ikke passe babyen.
Tror du ikke jeg merker det? Du ber mora di komme hver gang du skal dusje.
Det er ikke derfor...
Det er fordi du tror jeg er farlig for babyen. Og det er jeg.
Hvis dere ikke er helt sikre, kan vi vente.
Jeg vil være i stand til å passe babyen.
Vær så snill, Leanne. Vi var enige om det.
Vær så snill.
Jeg har en unge på akutten.
Hun er helt gal, og fosterforeldrene banker henne opp.
Fortalte hun deg det, eller fant du det ut selv?
Blåmerker overalt, og et ti centimeters dypt kutt
i armen med tre stifter i. Stiftet som med en stiftemaskin.
-Gjorde foreldrene det? -Hun sier hun gjorde det selv.
Sier at hun er supersterk
-og kan takle smerter. -Ringte du barnevernet?
-De er på vei. -La dem snakke med foreldrene
mens du gjør en kaldpresstest på henne.
-En hva for no'? -lsvann. Test smertereaksjonene.
Det distraherer henne mens foreldrene spørres ut.
Du spurte etter meg?
Ja, det gjorde jeg. Du var rar i morges.
Jeg var ikke rar.
Ikke rarere enn jeg vanligvis er om morgenen.
Det er en rar tid på dagen for mange folk.
Det er lyst! Og folksomt i huset vårt om morgenen.
-Masse folk som løper rundt. -Bra. Vi har et radikalt tilfelle her.
Du vil være glad du er med meg.
-Takk. -Mr Jasper Hobie!
-Hei! Dr T. Du savnet meg. -Mer enn ord kan si.
Dette er dr O'Malley, han skal hjelpe til.
-Hvordan går det? -1 2. juni, baby.
4 km svømming, 1 80 km på sykkel,
-og så maraton. -Det blir kult.
Vil jeg være klar?
-Det kan du vedde ræva på. -Jeg digger denne dama.
-Du hadde tre operasjoner i fjor. -Ja, to i skulderen og én i kneet.
-Alle med dr T. -Nå skal du ha ankeltransplantasjon?
Ja, vi har ventet på donor i over et år.
Vi skal bytte ut ankelen hans med en ankel fra et kadaver.
-Hvem er fyren min? -Donoren din?
-Han har vel ikke vært død lenge? -Omtrent ei uke. Han er nede.
Du store! Kan jeg få se ham?
Jeg tror ikke dere vil ha mye å snakke om.
Dr O'Malley tar seg av prøvene dine.
Har du møtt fyren min?
-Hei, Superunge. -Hvor er foreldrene mine?
De snakker med noen voksne.
Jeg er ikke dum. De snakker med barnevernet.
Megan.
Blåmerkene og kuttene over hele deg? Dette er ikke normalt.
Jeg slåss mye, ok? For jeg er sterkere enn de andre,
så jeg forsvarer de mindre barna som er svake og små.
Du er jo litt tynn? Du er ingen stor unge.
-Men jeg slår dem likevel. -Ok. Legg hendene oppi her.
Hvorfor det?
Fordi vi skal teste ut superkreftene dine.
Tror du ikke på meg? Boks meg i magen. Her.
-Boks meg. -La oss holde oss til vannet.
Legg hånda her. Så kappes vi om det.
Hva? Kom igjen. Hva er du redd for? Er du redd for is?
Redd for at jeg skal slå deg? Kom igjen.
Etter tre. Én, to, tre.
Ta ut hånda når det begynner å gjøre vondt.
Er du døv? Det kommer ikke til å gjøre vondt.
Bare tenk på det, ok?
Superhelter er alle unger med døde foreldre sånn som meg.
Og alle fant ut da de var omtrent på min alder,
at de kunne gjøre ting som ingen andre kunne. Sånn som jeg.
-Kom du for sent til flyet? -lnnstilt på grunn av været.
Det er skyfri himmel. Det skjer jo bare to ganger i året i Seattle.
Ja, men det er tropestorm i New York.
-Sett deg. Ta en drink med meg. -Jeg vil ikke ta en drink med deg.
-Jeg jobber. Er på jobb. Ikke her. -Kaffe da. Ok?
-Mark. -Joe, kan legen få en kaffe?
De synes det er rart at de kan gjøre alt sånt, så de sier det
ikke til noen, fordi de bare friker ut sånn som deg.
Hva er galt med deg?
l helv...
Ta hånda ut før den faller av!
-Du må slappe av mer. -Kjente du ingenting?
-Ingenting? -Nei. Ingen tror på meg.
På skolen i går sa en unge at jeg bare skrøt.
Jeg måtte la ham bokse meg i magen 25 ganger før han trodde på meg.
-Og én gang med balltre. -Hva?
Vi må gjøre noen hjerteprøver, og så kan du dra hjem.
Ferdig! Det var gutten sin! Jake!
Vi er nesten ferdige med hele greia.
Vi er ikke nesten ferdige. Du skal ha en hjerneoperasjon.
Gud vet hvor mange uker med rehabilitering du har foran deg.
Hun har rett. Det er bra å vite hva du skal gå gjennom.
-Takk. Jeg forstår det. -Rehabilitering er tøft for ektefeller.
Det blir vanskeligere for deg enn for ham.
Mamma skal bo hos oss ei uke. Kanskje hun burde bli lenger.
-Det er slitsomt å være pleier. -Kjæreste.
Du må hente avisen og støvsuge teppet. Det tar aldri slutt.
Det er pleierne som er de stille ofrene.
-Når hører man om dem? Aldri! -Kjære, ta babyen.
Det er alltid: "Pasienten ditt, pasienten datt."
-Stille ofre. -Kjære, ta babyen.
-Taylor! -Kan noen hjelpe?
Vent! Det går greit!
Anfallet varte i ett minutt, og så var han ute i fem minutter.
-Er babyen ok? -Han har det bra.
Det får ingen innvirkning på operasjonen. Om dere fortsatt vil.
Kjæreste?
Ja. Vi har vel ikke noe valg.
Jeg skal gjøre alt jeg kan.
Det blir ikke lett, men jeg skal passe på ham.
Ok.
Hei, Izzie. Ferdig med sjefen?
-Ikke ennå. -Går det bra?
Ja da. Hva gjør dere?
Hun dater alt som rører seg,
og jeg prøver å få Burke til å slutte å være deppa.
Faen. Jeg er for sen for Finn. Må stikke.
-Sikker på at alt er ok? -Ja.
Hun flørter med alle, og jeg har en kone.
Ingen rettferdighet.
Ok.
Dette er greia. Vi hadde det skikkelig godt sammen.
Før, og nå igjen.
Og jeg tror det er en sunn avkopling.
Jeg mener, jeg tror det er sunt for alle som er innblandet,
og... men jeg mener at fordi jeg tok kontakt
på tvers av kontinentet bare for litt kos og sånn,
så betyr ikke det at vi må prøve å gjøre dette til noe mer.
- Vi... - Hold opp med det der!
-Hvorfor det? -Fordi jeg ikke klarer å tenke.
-Vi har det godt sammen. -Nei.
-Du må dra hjem. -Kom tilbake med meg.
Du er gal. Jeg drar ikke tilbake... Jeg drar ikke tilbake til New York.
Fordi det bare handlet om sex?
Ok, vel...
-Ha det. -Ha det.
Stevens skulle være på kontoret mitt klokka 9.30. Kom ikke.
-Ombestemte dere dere? -Nei, hun sa hun skulle komme.
Hun finner deg sikkert.
Må gjøre CT-scan på magen hennes. Superheltstyret er gått altfor langt.
Hun må få lov til å tro at hun er en superhelt.
Jeg trodde på julenissen helt til jeg var 11 år.
Ja vel? Slo julenissen deg i magen med et balltre?
-Var prøvene ok? -Ja, alt er normalt.
Hvorfor har han hatt fire ortopediske operasjoner på ett år?
Fordi han er en proff sportsutøver så kroppen hans prøves hardt.
Kanskje kroppen ikke klarer mer.
Vet du hvor mange triatloner han har gjennomført?
Han er 55 år. Er en ankeloperasjon og 42 km om dagen en god idé?
Hva, synes du vi heller bør fikse en gåstol til ham?
Han ødelegger alle leddene sine og ber deg reparere dem.
Vet du hvor mange hofter jeg har operert fordi folk ikke
gidder å gå ett kvartal en gang?
Noen ganger kan vi la drømmene gå i oppfyllelse. Det skjer ikke ofte.
Når vi kan det, bør vi gjøre det. Synes ikke du også?
-Jo da, men... -Ikke vær redd.
Hei, jeg skulle hjem til lunsj. Vil du bli med?
Callie kalte nettopp mitt hus "hjem". Hvor får hun det fra?
Det er ikke hjemmet hennes.
-Hva gjør dere? -Meredith og Finn.
La oss vedde femti spenn på om Shepherd kommer til å utfordre Finn.
-Å, kan jeg vedde fem? -Det er ikke veddemål, bare småpenger.
Og hun ler, fordi han fortalte en vits som sikkert ikke var morsom.
-"Å, din morsomme dyrlege." -Jeg la igjen resten av pengene hjemme.
Jeg kan si hjemme, fordi jeg bor der. Jeg er ikke på besøk.
Du er en taper. Du liker tegneserier, ikke sant?
Nei. Jo.
Jeg har en unge, en pasient, og hun tror hun er en superhelt.
-Hva er det med det? -Superhelt?
Superhelter ser helt vanlige ut. Som deg eller meg.
Kanskje er de ikke noen folk ser på som noe spesielt,
kanskje de blir tråkka på i sitt vanlige liv.
Men så skjer det noe...
De blir truffet av en romstråle, eller bitt av en radioaktiv edderkopp,
og så kommer noe som har ligget inni dem hele tida,
-ligget i dvale, det kommer ut. -Glem det.
Nå begynner det. Nå begynner det.
Kom igjen, kom igjen.
Tar det som en mann og går.
-Takk. 43... -Han kommer tilbake.
Ja! Ja, det gjør han. Gi meg pengene mine, Mary Jane.
Takk.
-Herregud. Beklager. -Hva da?
Hei.
-Spiser dere lunsj? -Ja, det gjør vi faktisk.
Ser godt ut. Beklager å forstyrre, men jeg skal gjøre en corpus callosotomi.
-Tenkte du kanskje ville være med. -Mener du det?
-Når da? -Vil tippe nå.
Hvis du er opptatt så glem det, men det skjer ikke hver dag.
Han skal kutte en hjerne i to.
Beklager. Jeg er turnuskandidat så jeg har mye å lære.
Det har visst jeg også. Det er greit.
-Ringer i kveld. -Du er opptatt. Hun har en date.
-Jeg er lei for det, Finn. -Det er greit. Gå.
Ha det bra.
-Jeg skylder deg vel 50 til. -Ja, du gjør vel det.
Kommer du eller går du?
Jeg vet ikke.
Ikke jeg heller.
-Det var flott. Virkelig. -Det var det jeg trodde. Ja.
Det var det ikke, for nå skylder jeg Finn en date til.
Det er greit. Han trenger all hjelp han kan få.
-Dette blir ikke lett for ham. -Tror du ikke han takler det?
Jeg tror han sikter for høyt, men man må beundre at han prøver seg.
Dette er mr Tresselt. Gjør ham klar.
-Jeg synes du sa operasjon. -Vi opererer klokka fire.
Jeg lar deg ikke bare skli rett inn på operasjonsstua.
Du må jobbe litt også. Ok?
-Hei. -Hei.
Hvor mye kommer dette til å koste foreldrene mine?
Det er ikke noe du trenger å tenke på.
Men dette er helt teit. Jeg har det helt fint.
Hei! Boks meg i magen. Her.
Ikke be folk bokse til deg.
Du må ligge stille og ikke røre deg. Hvem av tegnefilmheltene klarer det?
-Hei, Miranda. Ville du snakke om noe? -Ja, venter bare på et bilde.
Har ikke sett deg siden du helte ned martinis på Joe's.
Ja. Det var bare... Jeg er ferdig med det.
Bra.
-Vi snakket om... -Mye.
-Og jeg husker... -Ingenting.
-Er det best slik? -Jeg tror det.
Hun kom for å bli sydd, men er full av skader og har
en helt hinsides smertetoleranse.
-Jeg tror... -Kronisk insensitiv til smerte. Ja.
Jeg har sett det med babyer, det blir som regel konstatert tidlig,
men hvis hun har vært slengende rundt i fostersystemet...
Dr Bailey? Hva i helvete er det?
Dr Burke!
-O'Malley. Hvordan går det? -Bare bra. Hvordan er armen?
Bra. Bra. Langsomt. Fysioterapi.
Ja. Vel, vi savner deg her. Du er savnet.
O'Malley? Stevens står utenfor sykehuset.
Jeg trekker tilbake høyre del så hva vil vi unngå? Grey?
Vi vil unngå å trekke i den langsgående venen.
Stemmer. Hvorfor det?
-For å forhindre blodpropp. -Flott.
Jeg så dr Burke i dag.
-Han så godt ut. -Ja, han ser flott ut.
-Han skulle møte sjefen. -Snakke om permisjonen?
-Hva? -Permisjonen hans.
Hva for no'?
-Du har stått her en stund. -Jeg sto der borte en stund.
-Du burde sette deg. -Vil ikke sitte.
-Kanskje du burde likevel. -Gå inn.
-Izzie, alvorlig talt. Dette... -Jeg hater brudegreier.
Jeg hater bildene i bladene med jenta med sløret
og blomstene hun lukter på. Som om hun ikke tenkte på
å stikke nesa mot dem før kameraet pekte mot henne.
Jeg hater tanken på brudepiken og fargene
og om underskjørtet får rumpa mi til å se større eller mindre ut.
Jeg hater alt sammen, og jeg vil ikke være den jenta.
Den jenta er dum og overflatisk.
Hvorfor i helvete har jeg den jentas tanker i hodet mitt?
Izzie.
Jeg skal gjøre det, George.
Jeg skal gå gjennom de dørene.
Jeg må være sikker på at jeg, når jeg står foran sjefen,
ikke tenker på brudekjolen min.
Så jeg trenger litt mer tid.
Med denne type operasjoner er det infeksjonsfare dersom beinet...
Bla, bla, bla. Jeg kan dø på operasjonsbordet.
Hvor skal jeg skrive under?
Vi bør snakke om resten av skjemaet.
Fjerde operasjonen på ett år, jeg kjenner rutinene.
Når jeg kommer for å få ny hofte, kan du gjøre talen på fransk.
-Skal du ha hofteoperasjon? -Til høsten. Etter Patagonia.
Vil du fortsatt møte typen din?
-Megan har indre blødninger. -Hva?
Det ser ut som hun har store skader i mageområdet.
Du prøver å spørre om vi slo, og vi har sagt ti ganger, på ulike måter...
Barnevernet renvasket dere, og jeg er lei for at vi trodde
at dere mishandlet henne.
Men hun er stygt skadet så vi må operere.
Å, herregud.
Megan har kanskje en kromosonfeil
som gjør at hun ikke føler smerte når hun er skadet.
Det ville forklare hvorfor hun skader seg så ofte.
Vi må gjøre gentesting for å være helt sikre,
men la oss gå ut fra at hun må passes nøye på fra nå av.
-Vi har operasjonsstue tre. -Er operasjon eneste løsning?
Jeg tror det. Jeg vet at dere har gått gjennom mye i dag allerede,
men jeg må be dere stole på meg nå.
Hvor er hun?
-Hvor er Megan? -Hun er...
Hei. Permisjon?
Ja, jeg er på vei hjem.
Jeg lagde lister for sjefen så han kan fordele pasientene mine.
Fordi du skal ha permisjon?
-Ok, er det en uke liksom? -Det blir så lenge jeg trenger.
Det tar ikke så lang tid. Du har jo hatt fysioterapi i tre uker alt.
Hold opp. Rehabilitering etter brakial plexus måles i måneder.
År. Ikke uker.
Operasjonen er en suksess når pasienten kan bevege albuen.
Noen pasienter kan aldri bevege skulderen igjen.
Noen får aldri følelsen igjen, får aldri kontroll over fingrene,
-de kommer seg rett og slett ikke. -Ja, men du er ikke en av dem.
Nei vel?
Hvem sier det?
-Takk. -Greit.
Er det min fyr?
Nei, det er ikke ham, men en annen vi mistet i går kveld.
Skulle ha fettsuging. Døde på operasjonsbordet.
Komplikasjoner.
Visste ikke at menn kunne ha fettsuging.
Folk gjør mye de ikke trenger.
Og jo eldre man blir...
Her er han.
Det er typen din.
Det kan ikke være min. Han er så gammel.
Beina er sikkert skjøre.
Hvorfor bruker de en så gammel mann som min donor?
Han er to år yngre enn deg.
Hva skjedde med ankelallograften min? I operasjonssal tre klokka to.
-Kan noen si meg hvor den ble av? -Avlyst. Han dro hjem.
Hvorfor i helvete gjorde han det?
Hei!
Vi har mistet Superjenta, og hun har indre blødninger.
Let overalt.
Har du kuttet nok, eller må du inn igjen?
Vi ser om anfallene er under kontroll. Hvis ikke, går vi inn igjen.
Får jeg være med da eller bare hvis jeg er på date med noen andre?
Ville ikke kalle kantina en date.
Snakk ikke nedsettende om konkurrentene.
Jeg har full respekt for dr Dandridge.
Det viser mot å flørte med ei dame over tunfisksalat. Pass på Taylor.
Tilkall meg hvis det trengs.
-Ser deg i lobbyen klokka åtte. -Hei, Grey! Jeg mista en unge.
Hjelp meg å lete før hun blør i hjel på do.
-Hva heter hun? -Megan.
Det er ikke lett å tro at man er superhelt.
Man vil ikke la noen rette en kniv mot seg.
Det er ikke godt å si hva den vil gjøre med kreftene dine.
Man kan fjerne Green Lanterns ring, Hal Jordan er fortsatt helt, men man
mister helt troen på seg selv når man har jobbet så hardt.
Se bare på Batman.
Robin marsjerer bare inn i hulen og sier: "Her er jeg.
Jeg skal også bo her. Gi meg et par tights og så tar jeg håndkleet ditt."
Batman kjempet jo for kreftene sine, ikke sant?
Han forbedret seg stadig...
Hvis du ikke holder opp, får du en på tygga.
-O'Malley. -Lykke til.
Du får sjansen til å se en kul operasjon og prater pasienten fra det?
-Jeg gjorde ikke det. -Du spurte hva jeg syntes.
Likte ikke det jeg sa og gikk bak min rygg. Han avlyste operasjonen.
Jeg sa bare meningen min. Sa bare at alt ikke trenger å gå lynraskt.
Alt er så raskt med deg. "Vondt i ankelen? Skjær den av."
Du overtalte pasienten min. Kom til meg hvis du er uenig i noe.
Jeg er ikke klar for å flytte sammen.
Hvis du ikke var en småunge, hvis du hadde brukt ord,
ville du sagt det de første fire gangene jeg spurte.
Jeg ville sagt "Ikke jeg heller. Jeg ser etter et sted. Ute innen ei uke."
-Virkelig? For husk at du... -Glem det. Ute innen en time.
Megan!
Megan?
-Megan! Å. Hei. -Var ikke du akkurat på nr tre?
Jo. Vi mistet en pasient, ei lita jente. Og jeg bare...
Hvorfor velger du ikke bare en etasje og blir der
så velger jeg en etasje og blir der.
For jeg kunne trenge et sekund eller to uten deg.
Jeg har ansiktet ditt på hjernen.
Trusene dine er i lommene til mannen min.
Du er overalt, og jeg trenger tid uten deg.
-Skjønner. -Takk.
LAGERROM
Megan? Kom igjen. Nok er nok.
Halve sykehuset ser etter deg. Usynlighetsevnen din virker.
-Du er en drittsekk. Visste du det? -Din frekkas.
Ingen skal skjære i meg.
Det er kirurgi. Vi gjør det hele tida. Det er faktisk det eneste vi gjør.
Du kan ikke si til fosterforeldrene mine at det er noe galt med meg.
De har ikke råd til operasjon. Det er for dyrt.
-De klarer det. -De sender meg tilbake.
Ikke vær dum. De har sin egen superhelt.
Ingen sender en superhelt tilbake.
Du sa jo at jeg ikke hadde superkrefter.
Tja, du har ikke det.
Men fjern Green Lanterns ring, og han er fortsatt helt. Ikke sant?
Ok, lukk øynene. Knip dem sammen.
Bra. Ok, kan du klemme fingrene mine?
Fantastisk. Vift med tærne for meg, takk.
Veldig bra. Veldig bra. Toppkarakter.
-Han har alltid gjort det bra. -Jeg var dritgod på...
-Hva het det igjen? -Opptaksprøven.
Kan du si meg hva dette er?
Kjæreste?
Ta den tida du trenger.
Kjære, hva heter det? Det er rett foran deg.
-Kan du se det? -Jeg ser det. Jeg husker bare ikke...
Det er greit. Ok. Ta deg tid.
Noen ganger er det vanskelig å huske navn på ting.
Prøv igjen.
Hva heter jeg?
-Jeg kan ikke... -Hva heter han?
Jeg... vet hva det er. Jeg bare...
-Hva heter han? -La oss gi ham litt tid.
Det...
-Hva heter han? -Jeg...
Han bestemte navnet. Han oppkalte ham etter faren sin.
Hvordan kan man ikke huske navnet på sin egen baby?
Han vet hvem babyen er.
Høyre hjernehalvdel merker en følelsesmessig tilknytning til babyen.
Den kan bare ikke kommunisere med venstre side der ordene formes.
Veiene mellom de to delene er svekket.
-Han må lage nye veier. -Hvor lang tid vil det ta?
Han får det til. Rehabilitering er hardt arbeid.
Det er en læringsprosess.
Du må være tålmodig. Du må hjelpe ham.
Han klarer ikke dette uten deg.
Hun tulla ikke om balltreet.
Jeg trenger flere kompresser. Mange flere.
-Skal du skjære i leveren? -Vi må skjære vekk det skadde.
Se på dette. Alle ønsker et liv uten smerte.
Hva gir det deg?
Hun burde være på en plakat for å si til folk at det er en grunn til smerte.
Megan er stabil. Jeg har bedt om en H&H om to timer.
Har hun vært der ute i hele dag?
-Middagen var god. -Middagen var flott.
-Kommer du inn? -Jeg vet ikke. Gjør jeg det?
Du kan komme inn på en drink eller en kaffe.
-Jeg skylder deg en fra i morges. -Ja, det gjør du.
-Hei. -Finn.
Trodde ikke dere var her. Skulle bare levere denne.
Det er jordbæris. En pasient lagde den til meg.
-Pasientens eier. -Lagd fra grunnen.
-Ekte jordbær. -Jeg elsker jordbær.
-Og han husket det. -Jeg gjorde det.
-Tenkte jeg kunne sette den ved døra. -Ville den ikke smelta?
-Tok sjansen. -Funka fint.
-Hva skjer? -Han trenger seg inn på daten vår.
-Hvor kom det fra? -Jeg trenger meg ikke på.
-Kan du ikke operere uten henne? -Vi opererer så bra sammen.
Nok! Dette er ikke dating!
Jeg vil ha måneskinn og blomster og godteri og folk som vil beføle meg.
Ingen prøver å beføle meg. Ingen ser på meg en gang.
Jeg er turnuskandidat.
Skjønner dere ikke hvor mye som går med til alt dette?
Jeg har vokset meg, nappet meg, har på en ren topp,
men dere to bare ser på hverandre!
Hør her, Meredith.
Min fantasi handler ikke om to menn som ser på hverandre.
Vi gjorde ikke...
Ikke snakk før en av dere finner ut hvordan man dater. Det skal være hett!
Det skal være romantisk! Faen heller, jeg vil føle meg som en dame!
Fantasien er enkel.
Nytelse er bra...
Hei, jeg er på rom 22 og noe... 221 4.
-Hvis noen ringer, er jeg ikke her. -Forstått.
Og dobbelt så mye nytelse er bedre.
-Hei, sjekker inn. -Ja. Rom for...?
Én.
At smerte er vondt...
Rom 1 81 7. Er det noen beskjeder?
Og ingen smerte er bedre.
Sjekker inn, rom for én.
Noe i 22. etasje, hvis du har.
Jeg skal se etter.
-Dr Sloan. -Dr Webber.
-Hva gjør du i Seattle? -Jeg vet ikke.
Jeg liker ferger.
Men i realiteten er det annerledes.
Lager du mat til meg?
Nei. Du kan ta permisjon hvis du vil,
men du kan ikke sitte på ræva hele dagen.
Du skal jobbe hardt, og du skal få all
-styrken og bevegeligheten tilbake. -Virkelig? Hvordan da?
Sy den sammen igjen.
I realiteten er smerten der for å si oss noe.
-Iz... -Jeg gjør det.
-Izzie. -Jeg kan gjøre det, Alex. Jeg vet det.
Gjør det vondt?
Ja.
Hvor gjør det vondt?
Overalt.
Kanskje det er en grunn til det.
Kom igjen. La oss dra.
Vi takler bare begrenset nytelse uten å få vondt i magen.
Og kanskje det er like greit.
Hei.
-Jeg dro ikke på jobb i dag. -Kanskje i morgen.
Hei, George.
Callie flytta ut, for en lettelse.
Å, jeg er så letta.
Jordbær.
-Deilig. -Du spytta på skjeen.
-Nei. -Jo.
Kanskje noen fantasier bare bør leve i drømmene våre.
Resync: Xenzai[NEF]
Norwegian RETAIL